Vel, han er jo allerede halvt balsamert.
La oss få ham opp på bordet og fullføre jobben.
Released on www.DanishBits.org
- Vil du ha noe annet, Eleanor? - Slutt å behandle meg som en invalid.
Jeg føler meg mye bedre.
Jeg tror til og med at jeg ville klart ballet. Jeg skulle gjerne gått.
Jeg var bare redd du ikke var i fysisk form til det.
Jeg kan være i form til mer enn du tror.
Everett...
Jeg tror det er på tide at vi gjenoppbygger familien vår.
La lyset være på.
Noter effekten av noen få dråper adrenalinklorid på pupillene.
Den utvider seg. Hva så? Det var ventet.
Har du ikke kommet lenger i forskningen?
Dr Zinberg insisterte på en trinnvis økning i laboratoriearbeidet.
Dette er ikke trinnvis økning, dette er ubevegelighet.
Jeg har jobbet på en annen ting som kanskje er mer interessant.
Kaliumklorid.
Hjertearytmi. Beklager, Bertie. Jeg er redd du har mistet kaninen din.
- Hva gjør du? - Pass deg litt.
Effekten er vanligvis umiddelbar.
Det er det du burde jobbe med.
Dr Thackery, bli med meg.
Hvor er han?!
- Tror dere jeg tuller? - Mr Brockhurst.
- Jeg skal hente jentene mine. - Det er for sent.
Legg unna revolveren og gå før jeg tilkaller politiet.
Tilkall politiet! Det er du som er tyven her!
Jentene var mine! Gi meg dem slik de var før!
Det går ikke. Nei, hør på meg.
Mange siamesiske tvillinger har bedt meg utføre denne operasjonen.
Det er et par søstre på kontoret mitt nå.
- De er svenske, tolv år gamle. - Sludder!
De er blonde, blåøyde og vakre.
De sitter sammen i brystkassen, så jeg kan ikke separere dem.
Men en som deg kan tjene penger.
- Få se dem. - Den veien.
Ikke prøv...
- Bra jobbet. - Tro det eller ei.
Det er første gang jeg fikk brukt det.
Hvordan har du vært så heldig å skaffe så mye penger?
- Og så fort? - Det er ikke din sak.
Kanskje det burde være det. Vi kan samarbeide og dele hverandres flaks.
Pengene i konvolutten er alt som er igjen av flaksen min.
På godt og ondt.
- Skal du ikke telle dem? - Etter vårt lange bekjentskap?
Jenta er din.
- Vil du ha kvittering? - Nei, det trengs ikke.
Får jeg gi deg et råd?
Lytt til den vise mannen som sa:
"Hvem, som blir elsket, er fattig?"
- Confucius? - Oscar Wilde.
Jeg syns vi burde selge huset. Det er ikke nok plass.
Var det et hint om at jeg bør dra hjem?
Så klart ikke, vennen. Du kan bli så lenge du vil.
Vi elsker å ha Dorothy her. Ikke sant, Everett?
Ja, men vi trenger vel ikke være mer til bry.
Du har jo klart deg så bra i det siste.
Det er sikkert ikke noe bry. Det lyser opp dagen min bare å se henne.
Hvorfor vil du selge huset da?
Fordi det ikke er plass til alle barna vi skal få.
Og det ville vært fint med en hage der de kan leke i gresset.
Dr Gallinger? Frank Moorhouse fra etterforskningsavsnittet.
Beklager å forstyrre så sent.
Det går bra. Kom inn.
Min kone Eleanor og hennes søster ms Walcott.
Dette er etterforsker Moorhouse.
Jeg går rett på sak. Jeg skjønner at dere kjenner dr Henry Cotton.
- Ja. - Beklager, men doktoren er død.
Forgiftet.
- Hva skjedde? - Det er det vi prøver å finne ut.
Jeg går gjennom aktivitetene hans dagene før for å finne en mistenkt.
Ifølge avtaleboken var han på middag her kvelden før han døde.
Sa han noe som antydet at han fryktet for livet?
- Nei. - Beklager at jeg avbryter, Everett.
Får jeg tilby deg en varm kopp te?
Det var snilt av deg, mrs Gallinger. Tusen takk.
Everett, kan jeg be deg tenne på?
Unnskyld meg et øyeblikk. Bare slå deg ned.
- Kake? - Nei takk.
Beklager, Everett. Hadde ikke ventet at de skulle avsløre meg så raskt.
Avsløre hva, kjære?
Jeg drepte jo dr Cotton.
Jeg la dette i suppen hans.
ROTTEGIFT
- Hvorfor det? - Hvorfor?
Du sa jo at han gjorde deg frisk. Hvorfor?
Å, Everett. Skjønner du ikke? Jeg er ikke frisk i det hele tatt.
Ikke si noe. La meg ta meg av dette.
Beklager, min kone og jeg ble rystet av nyheten.
Jeg fortalte litt om bakgrunnen din med dr Cotton.
En enestående mann. Jeg er stolt av vennskapet som utviklet seg-
-under hans behandling av min kone.
- Melk og sukker? - Melk, takk.
Denne er til deg.
Mr Dominczyk, jeg har dessverre dårlige nyheter.
Sykehusstyret har besluttet å stenge avdelingen.
Det er bare deg igjen. Og jeg aner ikke hvordan jeg skal hjelpe deg.
Du brukte dop?
Kokain. Og heroin.
Hvordan sluttet du?
En kvinne hjelper meg. En venn.
Vi snakker sammen.
Kanskje jeg kan snakke med henne.
- Hvordan passer den? - Vet ikke ennå.
- Vet ikke? - Det er ikke som å prøve sko.
Det krever litt konsentrasjon.
Blodsirkulasjonen er viktig, men den må være stram.
Du vet mye om pikker for en som har unngått dem hele livet.
Er det for ubehagelig, kan vi prøve dem på en løshund i stedet.
Eller du kan slutte å bable og gjøre litt nytte i stedet-
-så jeg kan holde denne oppe.
- Hvordan da? - Jeg vet ikke.
- Syng en sang. - En sang?
Ja, det kan hjelpe meg å komme i riktig stemning.
Men ikke noe om Gud, helgener eller det jævla Jesusbarnet.
- Jeg synger ikke noe snuskete. - Kan du noe sånt?
Nei.
Hva med "My Wild Irish Rose"?
Nei, den stemmen får den bare til å trekke seg tilbake og søke dekning.
Det funker! Gjør det igjen!
Over til nye ærender.
Komiteen har vært utrettelig i jakten på en byggmester-
- som kan fullføre sykehuset uten flere forsinkelser og økte kostnader.
Etter nøye vurdering nominerer vi mr Raphael Warren-
-fra firmaet Tate, Warren and Bond.
Dere har CV-en, men dere kjenner nok arbeidene hans, -
- spesielt de overdådige hotellene han har bygget for oberst Astor.
Han anbefales dessuten av sønnen min.
Hvis det ikke er noen innvendinger, foreslår jeg at vi stemmer. Alle for?
Mr Barrow?
- Mr Warren. Bare sitt, sir. - Takk.
Mr Warren, velkommen til The Knick.
Jeg har bare én ting å si, og jeg håper at du lytter.
Din eneste forholdsregel fra oss er sparsommelighet.
Etter min erfaring er sparsommelighet ikke alltid det mest økonomiske.
Men jeg har gransket plantegningene, -
- og dere blir nok fornøyde med mitt reviderte kostnadsforslag.
Bra. Da er Barrow mannen for dere.
Mr Warren, jeg ser frem til et fruktbart samarbeid.
Da var det avgjort. Hvis det ikke er noen flere spørsmål, er møtet hevet.
Takk, mine herrer.
- Gratulerer. - Takk. Jeg er glad for å være her.
Mr Barrow, kan vi ta en prat?
Kontoret mitt er i etasjen under. Kan du vente i entreen?
Mr Barrow...
Herman, du vil bli glad for å høre-
- at klubben har stemt ja til medlemskapet ditt.
Jaså?
- Jeg hadde gitt opp håpet. - Du fortjener anerkjennelse-
- for ditt harde arbeid her. Du er en mann på vei opp, Herman.
Utnytt det. Og sørg for at sekretæren har en bankremisse-
- pålydende 2000 dollar innen slutten av arbeidsdagen.
- Er ikke årsavgiften 200? - Jo.
Men det er i tillegg til de 2000 som vi bidrar med til klubbens utvidelse.
Vi bygger en kvinneavdeling.
- Penger er vel ikke noe problem? - Nei da.
Farvel.
Dr Thackery. Takk for at du kom.
Denne damen sier at hun kjenner deg.
- Jaså? Det tror jeg ikke, miss...? - O'Connor.
Du gjorde dette, om du husker.
Du rettet nesen min med en del av en gammel gulløredobb.
Beklager, men det husker jeg ikke.
På Cromartie. Jeg betalte deg med heroin.
Unnskyld meg.
Alle visste at du var den berømte dr Thackery.
- Gjorde jeg det med en gulløredobb? - Den tilhørte moren min.
Jeg er redd moren din ikke snakket helt sant.
Det er ikke gull, og det korroderer. Derav hevelsen.
Jeg ber sykepleieren ordne operasjon for en mer permanent løsning.
- Som hva? - Noe annet.
Jeg har ikke mer heroin.
Huset spanderer.
Takk.
Hva er i veien?
Jeg har fått stikkende smerter.
- Er det verre etter et måltid? - Nei, det er ikke magesår.
- La meg undersøke deg ordentlig. - Nei takk.
La meg i det minste se på avføringen din.
Ikke om du så krøp opp og hentet den.
Et fint hus, mr Barrow. Jeg kan tenke meg mange potensielle kjøpere.
For å være ærlig, mr Stern. Jeg er i en liten økonomisk knipe.
Derfor har jeg ikke tid til offentlige visninger.
- Hvordan skal du da selge det? - Jeg tenkte at du ville kjøpe det.
Som en investering. Hvis du er villig til å betale kontant i dag, -
- kan jeg sikkert gjøre det verd bryet.
- Har du en sum i tankene? - Hvor mye er huset verd?
- 5000. - Det er ditt for 3500.
- Kan du flytte ut denne uken? - Så klart.
Inngrepet kalles septumplastikk.
Jeg plasserer deg under narkose og fører denne inn i neseborene.
- Hva er den laget av? - Celluloid.
Materialet de bruker til å produsere filmer. Sterkt og formbart.
Jeg bruker den for å gi støtte når jeg fjerner det overflødige vevet.
Takk for at du gjør meg denne tjenesten, John.
Jeg vet at du hadde dine forbehold.
- Jeg vil be deg om en liten tjeneste. - Så klart.
Kan du tenke deg å snakke med en pasient på avhengighetsavdelingen?
Jeg tror du kan hjelpe ham, slik du hjalp meg med tvillingene.
Blir han ikke enda mer opprørt av å snakke med en som ser ut som meg?
Det viktige er effekten dine ord har på ham.
Han trenger ikke se deg engang.
En herre vil snakke med deg, frue.
Dette er Effie Barrow.
Mrs Barrow, beklager å forstyrre, men din mann var opptatt på sykehuset.
- Kan du gi ham en beskjed? - Hvem er dette?
Si at støvsugersystemet er installert iht instruksjonene.
- Støvsugersystem? - Det er det siste.
Man kan støvsuge tepper i alle rom-
- med en slange koblet til en maskin i kjelleren.
Det er ikke blitt installert her.
Det er i det nye huset på West 74th Street.
Håper jeg ikke ødela overraskelsen. Ikke glem beskjeden.
Jeg vet ikke om jeg helst vil se deg-
-i diamanter eller i safirer.
- Hvorfor ikke begge deler? - Ja, hvorfor ikke.
Hva tror du passer best til uniformen din?
Jeg kommer ikke alltid til å gå i uniform.
Eller noe annet, for den saks skyld.
Neely, der er du.
Hva tror du? Ville Lucy passet best i diamanter eller safirer?
Med de blå øynene? Safirer, vil jeg tro.
Jeg kunne veltet meg i luksus hele dagen, men jeg bør jobbe videre.
Hyggelig å snakke med dere.
- Hvorfor henter jeg deg her? - Jeg leverte takkebrev for ballet.
Hopp inn. Jeg er skrubbsulten.
Klar?
Jeg har undersøkt helseinspektør Speights død.
Phillips far oppdaget det.
Han vil at jeg kun utfører mine ekteskaplige plikter, -
- og har fått menn til å følge etter meg når jeg forlater huset.
Han mener sikkert godt.
Men hvis det plager deg, kan jeg snakke med ham.
- Det er ikke det som er problemet. - Hva er det, da?
Å, Henry...
Undersøkelsen tok en fæl vending og impliserer far.
Hva mener du?
Han bryter sjøretten, immigrasjonslovene og...
Han har delt ut annenklassebilletter til passasjerene på tredje klasse.
- Hvorfor det? - Fordi passasjerene er syke.
Annen klasse går i land på Manhattan, -
- og han har bestukket havnekontrollørene.
Far unngår millioner av dollar i bøter og returbilletter.
Det var det Speight etterforsket.
Jeg kan bare anta at far oppdaget det og fikk ham drept.
- Er han virkelig i stand til drap? - Bevisene er der.
Han er ansvarlig for utbruddet av byllepesten her og i San Francisco.
- Det har brutt ut på Hawaii også. - Passer med våre skips ankomst.
Jeg antar at han ble desperat.
Og det var sånn han prøvde å få skipet på rett kurs.
Jeg kan bare ikke tro det.
- Dr Gallinger. - Hei, dr Warner.
Min kone Eleanor og hennes søster miss Walcott.
Mine damer, unnskyld oss et øyeblikk mens vi diskuterer arrangementet.
Jeg ville vise fellesrommet vårt. Din kone vil nok finne det beroligende.
- Hun var dr Cottons pasient? - Det stemmer.
Derfor insisterer jeg på at ingen inngrep skjer uten min godkjennelse.
Ikke vær redd. Jeg deler ikke Cottons entusiasme-
-for kirurgiske løsninger på alt.
Hennes fysiske og psykologiske tilstand blir gransket-
- for å fastslå hvilken behandling som er best.
Vil hun være lykkelig? Skal hun tilbringe sine resterende dager her, -
- vil jeg at hun har et så tilfredsstillende liv som mulig.
Vi skal gjøre vårt beste.
- Jeg tror dette er en feil. - Det er sånn det må være.
Vær så snill, ikke etterlat meg her.
- Hva tror du? - At du gjør én fjær til fem høns.
De trenger flere sykepleiere på nye Knick, ikke færre.
- Flere som deg, ja. - Hva skal det bety?
At de trenger færre jenter som meg. Du har vel to øyne, Lucy?
Henry Robertson gjorde sykepleierne til en skjønnhetskonkurranse-
- så de passer det nye sykehusets dekorasjoner og pneumatiske heiser.
Og en vanlig jente som meg er det ingen som ser som en utsmykning.
Lucy, telefon til deg.
Dette er Lucy Elkins.
Ja, AD Elkins er faren min.
Følg meg.
Jeg fant et kort i lommeboken hans med ditt og Knickerbockers navn på.
- Pastor Elkins... - Snu ham rundt.
Far...
Lily riste baken hans med pisken som vanlig.
Plutselig rullet øynene hans bakover i hodet.
Har han gjort dette før?
Nesten hver dag de siste månedene.
Far, far...
Han er rammet av paralytisk slag.
Er det noe vi kan gjøre?
Eneste jeg kan gjøre, er å holde ham i live.
Tror du han kan høre oss?
Øynene hans ser ut til å følge deg, så det er mulig.
Jeg vil vente til i morgen med å dra.
Så klart.
Du må være fornøyd. Med Eleanors skjebne beseglet-
- kan du lete videre etter en mann. - Du trenger ikke være slem.
Du vet jeg ikke ønsket at det skulle ende slik.
Men jeg finner en viss trøst i vissheten om-
- at hun ikke ble fordervet av en arvelig svakhet.
Så det er usannsynlig at jeg vil lide samme skjebne.
Det gjør du sikkert ikke.
Sterk, skarp og vakker...
Dere Walcott-jenter har en overlegen slekt.
Det samme gjelder Gallinger-mennene.
Min arv er så klart identisk med min søsters.
Folk kommenterte det ofte.
Det er øynene.
Og de fyldige leppene.
- Se, Pounce! - Hesten har en pupp på ryggen.
Det er en kamel, din idiot. Fra Arabia.
- Spør Harry. - Det heter "dromedar".
- Kameler har to pukler. - Jeg vil ha to pukler, Myrtle.
- Pass munnen din. - Beklager, søster.
- Ingen søster lenger, mr Pouncey. - Døde hun?
- Hvem? - Søsteren din.
På en måte.
Se, her er skrekkabinettet jeg fortalte om. Hvem vil bli skremt?
- Kommer du? - Jeg venter her.
Du er ikke tiltalt lenger. Det er ikke forbudt å ha det moro.
- Det føles ikke riktig. - Du har ingen gjeld å betale mer.
Gud slapp deg fri. Hans folk gjorde det.
Dessuten ga du ikke noe elendighets- løfte. Noen smil skader ikke.
Om ti år eller noe sånt er risikoen stor for at vi har havnet i jorden.
Ikke bruk resten av livet-
- på å vaske sauetarmer for andre menneskers nytelse.
- Kom igjen. - Greit.
Flink pike. Kom.
Jøss! Han gikk rett bort og spiste opp hele kameraet! Bare se!
- Hvordan gjorde han det? - Kanskje det var et lite kamera.
- Nå spiste han kameramannen også! - Merkelig.
- Kan vi se igjen? - Ok.
Nei, dette er min siste. Vi kan enten se dette igjen-
- eller gå og kjøpe noen av de fine søtsakene de solgte.
- Godteri høres bedre ut. - Enig.
Vær så god.
Se der.
Takk, Thomas. Du har vært en god venn.
Trodde du noen gang at du ville kalle meg det?
Gamle Tom Cleary, drittsekken i ambulansen.
- Alt det du pleide å kalle meg... - Fordi du gjorde det samme.
Jeg vet at jeg ikke behandlet deg godt.
Jeg liker fortsatt ikke nonner, men du...
- Du vant mitt hjerte. Det mener jeg. - Jeg kan si det samme.
- Hva driver du med?! - Kysser deg!
- Er du sprø? - Hva snakket du om da?
Gjensidig respekt! Var det derfor du tok meg med?
I håp om at jeg skulle gi deg noe tilbake for alt du gjorde?
- Er det derfor?! Er det planen?! - Det er ingen plan.
Jeg har følelser for deg, akkurat som jeg sa. Du sa det også.
Absolutt ikke! Du er hva du alltid har vært. Jeg lukket bare øynene.
Jeg går hjem. Og hold deg unna meg der.
Herregud...
Så dr Gallinger fortsatte med sitt lille eugenikkprosjekt likevel.
- Hvor mange er det? - 52.
Alle er gutter mellom 15 og 18.
Du er sikkert enig i alvoret i dette.
Dr Gallinger bryter helt opplagt medisinsk etikk.
Disse guttene ble operert mot deres vilje.
- Mot deres vilje? - Opplagt.
De var for unge til å kunne gi godkjennelse.
- Står det hvor inngrepene skjedde? - Nei.
Men jeg antar at de skjedde i det såkalte "idiothuset".
Jeg gir definitivt ikke mitt samtykke.
Men det er ikke ulovlig, og det skjedde ikke på The Knick.
Så jeg vet ikke hva jeg kan gjøre med det.
Mrs Alford, får jeg presentere mr Dominczyk?
- Hvordan står det til? - Hvordan står det til?
Jeg skjønner ikke hvorfor jeg ikke får se på jenta di.
Hadde jeg hatt en jente, ville du fått se henne.
Som jeg forklarte. Det viktige er ordene og lyden av stemmen hennes.
Å se på en vakker kvinne ville distrahert deg og redusert effekten.
Mr Dominczyk... Jeg er usikker på hvordan jeg skal begynne.
Kan ikke du fortelle litt om deg selv?
Jeg er rørlegger. Og jeg er også alkoholiker.
Ja... Drikker du ofte?
Så fort jeg får sjansen. Det er det som gjør meg til alkoholiker.
Du har rett, hun har en vakker stemme.
Husker du den første gangen du drakk?
Nei, det var da jeg var baby.
Var foreldrene dine de første som ga deg alkohol?
Mor ga meg whisky.
Hun dyppet en fille i den og lot meg suge på den.
- Hvorfor i all verden gjorde hun det? - Så jeg skulle være stille.
Champagne?
- Hva feirer vi? - Først en skål.
- For overraskelser. - Som du vil.
For overraskelser.
Hva skal vi gjøre nå, knuse glassene i peisen som russere?
- Effie? - Jeg venter.
- På hva? - Overraskelsen min.
Hvilken overraskelse?
Herman, du har aldri vært en mann av store gester.
Jeg vil ikke ødelegge det, men det er ikke min feil.
En mann ringte deg her.
- Hvilken mann? - Han sa ikke navnet sitt.
Men han fortalte alt om det nye huset og støvsugersystemet.
På 74th Street. Så elegant!
Jeg skjønner.
Nå, Herman? Hvem er han?
Han er en arkitekt som var ansatt hos meg.
Når hadde du tenkt å fortelle meg dette?
Jeg antar at jeg like gjerne kan gjøre det nå.
Kanskje vi kan dra og se etter middag?
Nei, Effie. Du trenger aldri se det huset.
Hvorfor i all verden skal jeg ikke det?
Fordi jeg har tenkt å bo der med en annen kvinne.
Jeg har også solgt dette huset.
Du kan bli ut uken, men så må du og barna ut.
Jeg har leid en leilighet i sentrum. To soverom. Uten heis.
Var det en nok stor gest for deg?
For guds skyld...
Mrs Alford? Tiden er inne.
- Er du klar? - Å få se ut som meg selv igjen.
Bertie.
Doktor, jeg har ingen puls.
Utvidede. Hun har fått en reaksjon. Senk bordet.
Tre, to, én.
- Bertie, brandy og stryknin. - Fortsatt ingen puls.
Lucy, pump armene hennes.
Ta over.
- Hører du noe? - Nei, ingenting.
- Hva gjør du? - Begrenser sirkulasjonen-
- og reduserer trykket på hjertet hennes.
Ta slangen ut av munnen hennes.
Ja?
Vil du fortsatt at jeg drar i morgen?
Nei.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---